Kezit csókolom, Teklácska! Jó napot, Berci bácsi! Sétálnak, sétálnak? Muszáj, muszáj. Rég láttuk a parkban. (Kerüljük gyermekszezonban). Sziasztok! Helló! Meg szabad simizni? Csak bátran! Ne nyúlj a farkához! Csak megszagol, nem bánt. Szejeti a kekszet? Nem nagyon, de adhatsz. Gergő, gyere el onnan! Milyen szép a füle! Ne félj! Elesel, ne fuss! Gyertek le onnan! Azt mondtam, ide gyere! Összetöröd magad, Anita! Né, egy kecske! Nem kecske! De igen! Szarva van! Ne hajtsd olyan bolondul! Bence, nem szabad! Gyere, menjünk! Ha nem fogadsz szót, megharap! Látod, milyen duci? Majd ha nagy leszel, hátha kapsz. Adunk kenyejet a jucáknak? Most nem hoztunk. Akkoj nézzük meg! Most nem, megyünk haza. Veszünk fagyit? Ma már ettél. De fagyit akaroook! Holnap. Máté nem adja ide. Kérjed szépen! Ne vedd el tőle! Adjuk vissza a kisfiúnak! Látod, milyen szomorú? Ne szórjad a homokot! Vigyázz a kislányra! Ne nyúlj a szemedhez mocskos kézzel! Engedd el! Fújjuk ki az orrodat! Emma, gyere csak! Ne menj a pocsolyába! Kerüld ki, azt mondtam! Látod, milyen engedelmes? Te is így kellene szót fogadj! Ugye nem piszkálod? Vigyázz, fejbe üt! Szálljatok le onnan! Hagyjad őt egy kicsit! Utána visszaülsz. Fogadj szót mamának! Ne vedd le a sapkádat! Lili, tedd vissza! Bóbita, Bóbita álmos, elpihen őszi levélen. Vigyük haza a csigabigát! Ne fogd meg, Krisztián, azt mondtam! Nézd meg, milyen lett a kezed! Jaj, na! Nem történt semmi! Édesanya megpuszilja. Mondtam, ne fuss! Látod? Nem mész ki, Marci! Gyorsan ide vissza! Azt a piculáját! Mit mondtam? Egy-kettő! Lássam! Látod a madárkát? Viszi az ennivalót a fiókáknak. Hiába kergeted. Nem tudjuk megfogni. Kínáld meg a kislányt! Megköszönted? Hagyd a többit neki! Vigyázz, megszúr! Hogy mondtad? Ha elmondom én ezt apának! Nem dobod a követ! Látod? Haragszik a kiskutya! Jól fenéken harap, aztán nézheted! Tomi, ne ordíts! Mindenki téged néz. Hogy csinál a vau-vau? Megkérdezted, szabad-e? Köszöntél a bácsinak? Hangosan! Pacsit a fiúknak! Ilyet nem mondunk! Rácsapok a szádra! Ha nem hagyod abba, többet nem jövünk! Azt mondtam, fejezd be! Itt hagylak! Nézd meg, jönnek a cigányok, ellopnak! Ki lesz akkor anya kisfia? Ne rúgjad! Hogy néz ki a cipőd, Ákos? Mint egy malac. Add ide a kezed! Az nem a te rollered. Várjál meg! Állj meg ott! Elüt a kocsi! Azt mondtam, ott maradsz! Ne nyúlj ahhoz! A buta gyerekek szemetelnek. Tedd oda a kezed! Az Istók áldjon meg már egyszer, na! Légy szíves, gyere! Megnézzük a kutat? Ne vizezd össze magad! Beteg leszel! Akarod, hogy injekciózzanak? Tudod, ki volt Elek apó? Akinek a meséjét tata olvasta. Szedjél gesztenyét! Ne ilyen sokat! Nem visszük mind haza. Látod, milyen szép a levele? Nem veszünk most! Kell fürödni, vacsorázni. Késő van. Ők is mennek, látod? Anna milyen ügyes. Dávid, ne hozz ki a sodromból! Holnap is jövünk. Nem és nem! Mert én azt mondtam…
Megbocsátok, önmagamért – Elengedem a haragomat, és nem engedem, hogy az többet bántson
Álltam a koporsó mellett, kerestem magamban az évek alatt felgyülemlett dühöt. Furcsa, milyen kicsi helyre kerül a test, ha kilehelte a lelket, ötlött fel bennem. Méregettem a ravatalt, s közben ráébredtem: megbocsátottam.